Mads Skjern kan nu udvide med konfektionsfabrikken -
- der bygges på den grund -
- hvor Fernando Møhge ønskede en park med en buste af sig selv.
Fru Møhge opdager det og opsøger Varnæs i banken.
Det nye bestyrelsesmedlem Skjold Hansen vejrer -
- at der er lusk med erhvervelsen.
Han opsøger byrådssekretær Lund for at høre om hans økonomi.
Han sørger for, at Kristen gennem Elisabeth fortæller -
- at Mads har betalt for portrættet af den forfængelige borgmester.
Oplysningen fører til et opgør med Elisabeth.
Agnes skal giftes med Røde, der dukker op i sidste øjeblik -
- fordi han skal passe sine politiske forpligtelser.
Men bryllup bliver der i de små stuer, parret har lejet i et hus -
- som Katrine ejer. Næppe er brylluppet omme, før de bliver tre.
Røde giver husly til digteren Herbert Schmidt -
- Der har været fængslet af nazisterne i sit hjemland.
Samtidig har Korsbæk set et glimt af nazismen.
Danske medlemmer af DNSAP har marcheret i gaderne.
Ingeborg har oplevet et foruroligende møde med Holger -
- som nu slås for et Danmark i hagekorsets tegn.
- Tak for mad. - Velbekomme.
- Har du set det? - Et rabaldermøde.
- Hun er modig. - Du er da ikke enig?
- Hun har ret i meget af det. - At tale en fosterfordrivers sag?
- Hun taler kvindernes sag. - Hvilke kvinder?
De, der får deres liv ødelagt, fordi de skal have et barn.
- Er et barn ikke en velsignelse? - Mads, du er også hykler.
Du ved, hvordan man ser på en pige, der er kommet galt af sted.
Hvad med barnet? Mon det er rart at være barn af en enlig mor?
- De bliver vel gift med faderen. - Det er ikke altid en fordel.
- Hvad mener du? - Skal vi ikke tale om noget andet?
- Dr. Leunbach vedrører ikke os. - Vi støvsuger det store tæppe først.
Jeg respekterer hende i alt fald. Frk. Friis …
Virkelig? Det er et held, hun ikke har giftet sig med Kristen.
Det havde set kønt ud, hvis bankdirektørens kone optrådte sådan.
- Kristen vil dele mit syn. - Han er ikke gammeldags som du.
Han har respekt for moderskabet.
I er jo mænd. Så koster respekten ikke noget.
- Hvornår skal det så være? - Om tre måneder.
En ordentlig krabat at have. Godt, I slap af med tyskeren.
- Han har lånt sømandens lejlighed. - Kunne han ikke blive i Tyskland?
Nej, de har brændt de bøger, han skrev.
- Har han skrevet noget forkert? - Nej, noget rigtigt… derfor.
Avisen skal ind i stuen først.
Lad mig lige se det der. Og gå ind og træk gardinerne for.
Står der noget?
"Panikscener ved kvindemøde i Korsbæk.
Frk. Elisabeth Friis anklager Leun… bachs modstandere -
- for hykleri under debat om moderskabet."
- Det er ham, fosterfordriveren. - Hvad vil fruen sige?
Det havde jeg aldrig troet om frk. Friis.
- Hvis fruen ser det her … - Så går hun vel hen og lægger sig.
Det var heller ikke for meget. Denne avis skal fruen slet ikke se.
- Hold nu op. - Slip, jeg vil også se.
- Slås I nu om avisen? - Jeg vil læse det med Elisabeth.
Hold så op. Kan I så holde fred.
- Hvad er der med Elisabeth? - Hun er i Tidende.
"Flere damer græd, og konsulinde Holm måtte støtte sig til to -
- da hun hulkende forlod mødet."
- Det ville jeg gerne have set. - Giv mig den avis.
- Skulle I ikke til dans? - Jo, for resten.
Er det dig, Maude … Om jeg har set hvad?
Nej, jeg har haft travlt.
Er hun gået fra forstanden?
Nej, du skal ikke gå i seng. Jeg kommer hjem. Farvel, min ven.
- Var det om din kones søster? - Ja.
Jeg var der. Jeg kan godt lide frk. Friis.
- Jeg må hjem, Ulla. - Du lovede at gå med.
- Bliver det her anderledes? - Ikke nu …
- Hele byen taler vist om det. - Nej, vi har været så forsigtige.
Du venter lidt, ikke?
- Dav. - Har du set det med frk. Friis?
Kvindeslagsmålet på Postgaarden.
Dønningerne kunne høres over hele Algade.
"Korsbæk-kvinder i skænderi.
Kendt dame i brechen for dr. Leunbach."
Fordi hun aldrig har prøvet at være mor.
"Under en debat om moderskabet arrangeret af Dansk Kvindesamfund -
- kom det til scener mellem de få tilhængere af dr. Leunbach -
- og dermed af øget adgang til svangerskabsafbrydelse -
- og de kredse, der har krævet strengere straf af lægen.
Trusler og skænderier nåede et højdepunkt -
- da musiklærerinde frk. Friis åbent erklærede -
- at der befandt sig hyklere mellem modstanderne.
"Dette hykleri skal holde kvinderne nede i almindelighed -
- de dårligst stillede kvinder i særdeleshed." Bravo.
- Hvor kan du sige det? - Hvornår lærer du det?
Alt drejer sig ikke om dig og mig.
Men om at afskaffe de måder, folk har været holdt nede på.
Uønskede unger … så har de store arbejderne, hvor de vil have dem.
Så kan de bare slave videre, og deres børn efter dem.
- Hvor er feltsengen? - I skuret.
- Kommer der nogen? - Herbert. Sømanden er kommet.
- Skal han bo her igen? - Indtil videre.
Elisabeth er ingen backfisch. Hun må have sine egne meninger.
Hendes meninger er frygtelige.
Her skændes hun med fru Skjold Hansen om tyskerne -
- selv om hun ved, at datteren er forlovet ind i en god tysk familie.
Hun skændes med obersten om fredsarbejde.
- Og det er min søster. - Elisabeth er ellers god nok.
- Holder du med hende? - Nej, ikke i det stykke.
Det er også mod partiets holdning.
Hvad vil ikke vælgerforeningen sige? Først Jørgen og nu Elisabeth …
- Sans comparaison. - Nej, forholdet til Kristen Skjern.
Det er vist gået i vasken.
Efter at hun fortalte det om billedet -
- har jeg næsten ikke kunnet tale med Elisabeth.
Kristen?
Jeg har læst avisen.
Må jeg komme ind?
To elever har meldt afbud. De kommer ikke mere.
Det med borgmesterens billede var hverken din eller min skyld.
- Det er et år siden. - Men vi ses ikke mere.
Du morede dig da i København.
- Hvem siger det? - Jeg har mine kilder.
Åh, Jørgen Varnæs …
- Ja, vi er rendt ind i hinanden. - Nye muntre venner.
Vi kender hinanden fra baron von Rydtgers.
Det er ikke til at holde ud. Jeg vil spørge dig …
Om hvad?
Om vi ikke skal slå en streg over det? Så alt kunne blive som før.
- Kan det? - Ja. Hvorfor ikke?
Som jeg sagde dengang. Fordi det er håbløst her i byen.
Hvis du søgte noget langt væk fra Korsbæk og din bror …
Det ved du godt, jeg ikke kan. Ikke lige nu.
Har han ikke redet stormen af? Hans nye fabrik arbejder.
Han har truet konsulen og Skjold Hansen med injuriesag.
Så er alt jo i orden.
For din bror og banken.
Hallo? Ja, det er mig.
Synes De? Det må De selv afgøre, fru Strøm. Hvorfor skulle jeg det?
De har lov at have Deres mening, og jeg har lov at have min.
Så bliver det sådan. Farvel.
Apotekerens umusikalske yngel kommer heller ikke mere.
Det må vi have et glas på. Jeg må vel nedlægge forretningen.
Trænger du ikke til, at nogen passer på dig?
Passer på mig?
Jeg har aldrig blandet mig i dine meninger -
- men helt vel betænkt er det da ikke.
Du mener vel …
Det er ligegyldigt, så længe jeg holder min mening for mig selv.
- Det skulle du måske have gjort. - Som om jeg mente det modsatte?
- Venter du nogen? - Dr. Hansen. Vi spiller stadig.
Nå da da! Der har vi Korsbæks valkyrie.
- Jeg har tilset konsulinde Holm. - Du godeste.
Hun påstår, hun har fået et chok. Men hun vil overleve.
- Vi har fået vores violin tilbage. - Det ved jeg nu ikke.
Ikke så streng. De har lige vist, at De elsker mennesker.
- Det mener Kristen ikke. - Havde man trådt mere varsomt …
Altså holdt sin mund. Det er det, han mener.
De er læge. Hvad synes De?
Om Elisabeth? Hun har ret.
Det har jeg sagt til de første 20.
- Nu har vi chancen for en trio. - Han har ikke sin violin med.
Jeg kan hente den. Jeg er jo i bil.
Hvis du bare nøjes med at spille violin.
Vi sidder mere fredeligt herinde.
- To whisky-soda. - Tak.
Vi fik ikke meget ud af at løbe storm mod ham i foråret.
- Vi var for tidligt ude. - Borgmesteren er min partifælle.
Han er jo gået af.
Den nye borgmester har ikke ansvaret.
Glem alt om borgmesteren.
Det er byrådssekretæren, vi skal holde øje med.
Jeg skal ikke have flere breve fra højesteretssagføreren.
Vi rører os ikke, før vi har beviser. Og vi kan vente.
Vi finder ud af, hvem der trak Lund op af det økonomiske hængedynd:
Det kan kun være Omegns Banken og Mads Skjern.
- Virksomheden går over forventning. - Højt at flyve …
- De vil have dig med til mødet. - Kan de mig forstå?
Du taler da godt dansk, Herbert.
Hun vil mig gerne ud af huset.
- Det passer ikke. - Det er Herberts spøg.
Får du fred til at skrive nu, de har brændt dine bøger?
- Alle er ikke brændt. - Nu bliver han oversat til dansk.
Er det sandt? Tænk at kende en digter, der skriver på udenlandsk -
- som bliver oversat til dansk. At du kan, Herbert.
- Pas på, den ikke falder sammen. - Jeg er snart som en elefant.
- Verdens smukkeste elefant. - Du taler som en i et cirkus.
Du er bare misundelig. Du siger aldrig noget pænt.
- Sig noget pænt, hvis du kan. - Fru kaptajn Vom.
Jeg skal give dig, skal jeg. - Lad være! Ellers får du feltsengen.
Den kan du dele med Herbert.
Det var en 'Unfall" at styrmanden kommer hjem.
Jeg må finde andet sted at bo.
Som sagerne står? Det er ikke ligegyldigt hos hvem.
- Når barnen kommer … - Den tid, den sorg.
Kom så. Toget er præcist. Der kunne du lære noget.
At hun har tid til at komme hjem en måned før brylluppet.
Der er hun. Der, Viggo.
- Så nåede I at få brevet. - Heinrich er ikke med?
Nej, som du ser.
- Hvad skal du med sådan en masse? - Jeg skal ikke tilbage.
- Vil I slå jer ned her? - Jeg vil ikke giftes med ham.
- Hvad mener du? - Jeg er træt af Heinrich.
Hvad med hans familie? Den nydelige familie. Hvad siger de?
Det ved jeg ikke. Jeg rejste bare. "Auf Wiedersehen, her er for hedt."
Så sig dog noget, Viggo. Du står bare der.
Det er da ikke ham, jeg har slået op med.
Lad os komme hjem. Så taler vi om det.
Det er min datters … Vær venlig at køre den ud til min vogn.
Goddag, frk. Mikkelsen.
- Tak, fordi jeg måtte komme. - De er altid velkommen.
De og Deres mand har været så meget for skolen.
- Ellen taler om den endnu. - Hun var sådan en dygtig elev.
Her bor De jo dejligt.
- De har endnu en lille dreng. - Erik er næsten fire år.
- Ham får vi vel også at se? - Ja, naturligvis.
Det betyder så meget, at De sætter pris på skolen og har tillid til den.
Ja tak. Også for det, jeg nu må sige …
- Det er vanskeligt. - Daniel?
Ja, De er måske klar over det.
Selv om hans søster går der … Det tager de ellers hensyn til.
… Så vil han få vanskeligt ved at komme på latinskolen.
Især hans standpunkt i regning.
Ja, det har vi, især min mand, fæstnet os ved.
Mange forældre forsøger alligevel, men det er synd.
Ja, når de dumper.
Også hvis de bliver optaget. Der bliver jo ikke taget hensyn.
De ville have bedre af at blive hos os.
Ja, måske har De ret, men min mand lægger stor vægt på …
Daniel er en nervøs dreng.
Han kan få en realeksamen hos os -
- uden tårer … om jeg så må sige.
Ja, det lyder rigtigt. Jeg skal tale med min mand.
Hun sagde det i en god mening.
- Daniel skal bare læse noget mere. - Det nytter ikke noget.
Drengen skal også ud i luften og lege med andre børn.
- Han må kunne gøre som sin søster. - For Ellen går alting så nemt.
Men Daniel er sart. Han har også altid ondt i maven.
Det kommer af dårlig samvittighed.
Dr. Hansen er af en anden mening. Du presser drengen for hårdt.
- Du beskytter ham måske for meget. - Daniel trænger til beskyttelse.
Måske på grund af … Nu bagefter har jeg tit tænkt på …
At være uden mor, rejse rundt med dig -
- sidde på en trappesten og vente. En lille dreng …
Havde Ellen mere tryghed?
Hvad ville frk. Mikkelsen?
- Var det om mig? - Ja.
Jeg får fat i en lærer, der kan lære dig regning.
Det skal nok gå.
Nu er jeg ved at komme over det, men stakkels fru Varnæs …
Det er tiderne. Iben er kommet hjem uden videre.
Det må da gå over. Sådan en solid tysk familie.
Ikke alene solid. Også fornem. Og Heinrich, som var så høflig.
- Hun kan komme på bedre tanker. - Nu rider hun ude på Brydesø.
Vi kommer ikke der mere, efter at baronen gik over til den anden bank.
Iben er ligeglad med den slags.
- Far er ikke sagfører for baronen. - Du kan da stadig låne Bianca.
Åh, må jeg? Jeg havde helt glemt, hvor kedeligt der var i Korsbæk.
Undskyld … Jeg så bilen. Jeg troede, det var baronen.
Det er såmænd bare mig. Vi har været ude at ride.
Iben Skjold Hansen har redet hos os, siden hun var en lille pige.
- Goddag. Kristen Skjern. - Direktør for Omegns Banken.
- Vil De ikke sidde ned? - Jo, hvis damerne tillader.
Jeg ville have et par stykker mad. Jeg har glemt at spise frokost.
Det kommer der af at være ungkarl.
To stykker og en ostemad … og en kold pilsner.
- Må jeg byde på noget? - Næ, jeg skal hjem.
Skal Andersen køre dig tilbage? Jeg kører kun på Brydesøs veje.
- Skal De til Korsbæk? - Det var tanken.
- De kan da køre med. - Det bliver det nemmeste.
Jeg trækker mig tilbage.
Hils baronen og sig, at jeg ringer.
Også fra mig med tak for lån.
- Tak for lån … for hvad? - Hesten.
Baronen har altid lånt mig heste. Men nu var der ved at blive panik.
Far og baronen er raget uklar på grund af noget med bankerne.
- Det ved De vel alt om? - Ikke særlig meget.
Bare det ikke går ud over mig. Hvad skulle jeg ellers foretage mig?
- Hvad laver De i Korsbæk? - Jeg arbejder.
- Og når De har fri? - Ja, så …
Jeg læser og spiller violin. Og går i biografen.
Tag mig med næste gang og inviter mig på en øl nu.
Jo. Undskyld …
- Hvad nu, Jørgen? - Forbigående vanskeligheder.
- Ikke klientkontoen igen? - Du udtrykker dig så ufint.
Det er dyrt at leve.
Du solgte dine aktier og pantsatte Fedet.
- Hvorfor ikke købe min halvdel? - Jeg hæfter for pantet.
30.000 kroner. Læg 20.000 oveni, så er det hele dit.
- Jeg har dårlig nok de 30.000. - Det vil du da ikke bilde mig ind?
Min formue står i bankaktier. Har du ikke en udmærket praksis?
Jeg tænker på at sælge den. Visse ting skal lige i orden først.
Hvad er det for et skråplan? Hvor meget har Gitte kostet dig?
- Ikke så meget som Minna. - Hun vil ikke gifte sig med dig.
Gitte er en fri fugl. Du talte om likvider.
De to Møhge-grunde … Er du medejer af den ene?
- Ja, banken har den anden. - Udstyk dem til industri.
- Der ligger en konfektionsfabrik. - Vi vil se, hvordan den går.
- Fortæl ikke baronen det. - Blod er tykkere end vand.
Så jeg håber, du vil købe Fedet.
- Jeg kan ikke. - Jeg har stadig den anden køber.
Skjold Hansen?
Så sælg for satan.
Jeg kan ikke længere holde sammen på det hele alene.
Hvis du ser sådan på det … Hvad er der med dig?
Vær venlig at gå.
Trænger du ikke til lidt ferie?
- Ulla? - Jeg ville vente.
I aften kan jeg låne en lejlighed i København.
- Hvis vi kørte nu … - Jeg må hjem.
Det skal du hver aften. Nu.
Jeg er ked af det, men der snakkes.
- Det kan aldrig blive til mere. - Jeg ved godt, jeg er fej.
Bare du ikke havde fået mig til at tro på det.
Kan jeg gøre noget for dig? Give dig en rejse?
De rige sender deres problem ud at rejse, men det vender tilbage.
- Jeg klarer mig selv. - Hvordan?
Foreløbig siger jeg op.
En ung dame vil tale med direktøren. En frk. Skjold Hansen.
Hvad vil De dog her? Tak, Christiansen.
Se mig omkring, og så kan De ordne en bankforretning.
Hold Dem ovre på den anden side, hvad bankforretninger angår.
14 kroner i enører. Jeg vil gerne have dem vekslet.
Det var til mine brudesko … Den fornøjelse skal De have.
Javel ja … Nu skal jeg kalde på kassereren.
Vil De ikke invitere mig i biografen eller på frokost?
Mit arbejde tillader mig kun at holde en halv times frokostpause.
- Så på søndag? - Da har jeg desværre en aftale.
- Christiansen! - De er håbløs.
Tal med Deres far om det. Han vil sikkert give Dem ret.
Vær venlig at veksle de enører for den unge dame.
Hun siger, der er 14 kroner. Vi løber risikoen og tror hende på hendes ord.
Pengene kan hentes ved kassen.
- Jeg skal tale med direktør Skjern. - Tak, Arnold.
Ja?
- Undskyld, jeg forstyrrer. - Værsgo …
Der er ikke om forretningen. Det er om banken.
- De skal til møde om lidt … - Ja, det er jeg klar over.
- Er der en stilling? - Til hvem dog?
Jeg har en dygtig kusine, bankuddannet i den anden bank.
- Hvad hedder hun? - Ulla Jacobsen.
- Jaså. Og hun vil skifte? - Af personlige grunde.
Dem behøver vi ikke at spørge om.
- De siger, at hun er dygtig? - Den bedste på handelsskolen.
- Jeg skal nok tale med min bror. - Mange tak, hr. Skjern.
Mange tak.
50 øre.
Sild er godt!
Det er ham der, der er tyskeren.
Du får også snart et barn.
Men ikke sådan en flot barnevogn. Den er fra cykelhandler Jørgensen.
Den er alt for dyr. Vi må købe en brugt.
Når man har gået som barnepige, siden man var 13 år -
- og kørt børn i fine vogne, så går man jo og tænker.
Så leger man, at de børn, der ligger så fint, er ens egne.
- Du får et meget smukkere. - Men i en gammel barnevogn.
Lauritz kan ikke forstå, det betyder noget. Jeg skal lige skifte arm.
- Hvad er det? - Korrekturen til min bog på dansk.
Det er snart lige så spændende som den lille.
Ulla, bliv til middag.
Jeg ville bare fortælle Arnold, at jeg har fået den stilling.
Han møder op til spisetid, efter at han har fået egen lejlighed.
Jeg ville sige tak til ham.
Havde De ikke en god plads?
- Min niece ville gerne skifte. - Hun får måske mindre 'overarbejde'.
Så ser vi dig på danseskolen igen?
Du og Arnold er så dygtige til at vise trinene.
Danser Arnold ikke med hende, han kommer sammen med?
Hun lærer det aldrig. Det er også et spørgsmål om pli og manerer.
Det har hun i hvert fald ikke og har aldrig haft.
Nå, der har vi den unge herre.
- Jeg fik stillingen. - Fætter Arnold ordner alt.
Nu får Ulla tid til at komme på ungdomsholdet.
I er så dygtige til at danse for. Det gjorde de altid som små.
Arnold var i fløjlstøj og Ulla …
Kan du huske det? Du var altid i lyseblå kjoler, der struttede.
Det var, før dine forældre flyttede. Og Arnolds far levede …
Gud, kartoflerne.
- Næh, der er kun 14 kroner. - Jeg har 9,50.
Hvor meget har De i kassen, Boldt?
40-50 kroner, når de herrer har betalt.
Grisehandleren bærer rundt på formuen.
Jeg tænkte nok, I sad her. Jeg skal have to kroner til aftensmad.
Skal I holde konfirmation?
Server en kop kaffe for min kone, Boldt.
Jeg har uro i kroppen.
Min divan står til disposition, hvis ballonen skulle revne.
Der er en forskel på dig og mig.
Om to måneder er jeg pæn igen, men du vil stadig se lige farlig ud.
- Hun kommer sig. - Det er mit selskab.
- Jeg troede, I kom hjem. - Vi venter på grisehandleren.
Jeg skal til politiet og bevise, jeg ikke er subsistensløs.
Ellers ryger han ud af landet.
En gang om ugen står jeg for overbetjent Jensen.
Hokuspokus fremtryller jeg 100 kroner -
- og overbetjenten er fuld af sorg, fordi han ikke kan sende mig hjem.
Som regel er det grisehandleren, der lægger penge til.
Du er da ikke sub… Hvad er det nu, det hedder?
Du fik da 75 kr. for din bog i går.
Har du fået forskud? Så har vi da penge nok.
- Dem har jeg brugt. - På hvad?
På mad.
- På hvad? - Det skal vi se.
Undsætning er på vej.
Er det i dag? Ja, det er en uge siden.
Sig til overbetjenten, at der er flere, hvor de kom fra.
Boldt, en pilsner.
- Nu er I snart fire i lejligheden. - To måneder til.
- Måske sejler styrmanden igen. - Men han kommer hjem igen.
- Herbert vil gerne blive. - Han har ikke mange penge.
Det får han, når hans bog kommer ud. Herbert skriver og skriver.
- Han kan ikke opleve alverden her. - Han kan opleve noget alle vegne.
- Uden penge? - Sommetider får han lidt.
Men så får han 75 kroner, og væk er de.
Han kunne have lejet et værelse.
Det er ikke nødvendigt. Vi har jo feltsengen.
Han kan ikke bo hos hvem som helst på grund af vores politiske arbejde.
Skal I sprænge noget i luften?
Så er det deres hoveder. Dem har de i blød over spisebordet.
- Hvornår får I så mad? - På de underligste tidspunkter.
Sommetider får vi ikke aftensmad før kl. 9.
Kl. 9? Det kan man da ikke.
Du var død af sult, hvis du boede hos os.
- Mor, det er adjunkt Karlsen. - Ja, han skal læse med Daniel.
Han vil gerne tale med dig nu.
- Undskyld, fru Skjern … - Kom indenfor.
Selv om det var hr. Skjern, der bad mig læse med Daniel …
Det er min fornemmelse, at jeg bedre kan tale med Dem.
- Om hvad? - Det er synd at pace ham.
Han kan blive et udmærket menneske uden latinskolen.
- Har De forklaret min mand det? - Ja.
- Er Daniel derinde? - Nej. Derfor sidder jeg her.
Han stak af. I går græd han -
- og i dag rejste han sig bare op og løb sin vej.
Jamen … Lauritz!
- Han er på banen. - Den vogn på trappen …
- Hvem ejer den? - Det gør du.
- Hvor kommer den fra? - Den er købt og betalt.
Har du …
Åh, Herbert …
Har du brugt dine penge for din bog?
Jeg er bare så lykkelig …
… for at nogle mennesker er sådan … som dig.
Kom så, Erik. Nu skal du i seng.
Gudrun, hold noget varmt til Daniel.
Når han ikke passer spisetiderne, skal han ikke have mad.
Tak for mad. Jeg skal til skolekoncert.
- Jeg tager kaffen med ned. - Vi må tale sammen.
Når han kommer hjem, må jeg give ham en afstraffelse. Det her går ikke.
Nej, og derfor kommer adjunkt Karlsen ikke mere.
Det nytter ikke, Mads. Frk. Mikkelsen havde ret.
Så sender jeg ham på kostskole.
Der er skoler, hvor man kan betale …
… for at børn som Daniel også kan få en studentereksamen.
Daniel kommer aldrig på kostskole, så længe jeg er her i huset.
Og hvis du slår ham … så går jeg min vej med børnene.
- Daniel kan du ikke tage med. - Nej, men Erik og Ellen.
Og Daniel … Ved du, om vi ser ham igen? Hvad har vi drevet ham ud i?
- Hvor er han? - Jeg vil jo kun hans bedste.
Slow, slow, quick, quick, slow …
Nej, det er forkert.
Ulla og Arnold, vis den variation en gang til.
Ja tak … og så alle sammen.
Værsgo.
Ja tak. Tak for i aften.
- Vil I have en kop kaffe med? - Nej tak, mor.
Nå .
- Sid ned. - Tak.
- Værsgo. - Tak.
Jeg må snart gå. Man ved aldrig. hvad mor kan finde på.
Hun gør vel ingen ulykke på sig selv.
Forrige uge var hun gået i Kosmorama.
Vil De tænke Dem … for at se 'Henrik VIII's privatliv...
Hun forstyrrede vist de øvrige.
Hvordan kom hun derhen, frk. Møhge?
Når hun vil, så vil hun, og så går hun.
- Jeg troede, du gav kaffe. - Det kan jeg da godt.
- Vil du med? - I plejer jo at være sammen …
- Det er ellers ikke for tit. - Jeg skal hjem.
Hun vil ikke være tredje hjul. Hun skal måske møde nogen.
Farvel.
- To kaffe. - Og et stykke kringle.
- Hvad er du sur over? - Du var uhøflig over for min kusine.
- Du har cirklet rundt med hende. - Det er for at vise dansene.
Jeg duer jo ikke til noget, hvis du spørger din mor.
- Lad være at råbe. - Generer min stemme dit sarte øre?
Din egen mor råber, så det skærer gennem marv og ben.
- Lad min mor være i fred. - Nej, hvem tror hun, hun er?
For at ydmyge mig lod hun mig danse med købmandens flommede datter.
Bare fordi hun tror, din kusine er finere.
Jeg har været dum nok til at gå i seng med dig -
- når det passede dig, mens din kusine …
Den møgtøs har ligget med direktøren. Spørg bare min mor.
Jeg diskuterer ikke familien med rengøringskoner.
Nå ja. Det glemte jeg. Du er snart lige så fin som din chef.
Jeg er heller ikke så rig, at jeg kan bestikke borgmesteren.
Pas på, hvad du siger.
Arnold, vent.
Arnold, jeg mente det ikke.
Jeg er bare helt ude af den.
Du har altid sagt, det skulle være os. Og nu …
- Du opfører dig som en tøs. - Jeg er ikke tarvelig.
Lad mig komme med op.
Jeg skal gøre alt, hvad du siger, og gøre rent for dig.
Bare du tager mig med. Nu.
- Gudrun har spurgt alle steder. - Gå i seng. Så venter jeg.
Vi har ventet længe nok. Hvorfor ringer du ikke til politiet?
Han kan være hos en kammerat. Kl. 22 ringer jeg.
- Hvorfor har du ikke ringet? - Der er hensynet til drengen selv.
- Folk vil tale om det. - Årh, folk.
Så går jeg i seng.
Jeg kommer, når jeg har set til dyrene. Kom her, Kvik.
Daniel.
- Er det dig, Daniel? - Morfar, jeg vil ikke hjem.
Det ved jeg sgu ikke.
Det sorterer vist under Katrine.
Hallo. Far!
Er det rigtigt?
Nej, ingen er vrede. Bare han er fundet.
Siger mor det? Det synes vi også.
Vi er så glade.
Så henter vi ham i morgen. Sov godt, alle sammen.
Han lå og sov ude i høet. Nu sidder han og spiser.
Godt, vi ikke ringede til politiet. Skal jeg hente ham?
- Nej, vent til i morgen. - Han skal vel hentes tidligt?
- Nej, vi spiser til middag derude. - Hvad med hans skole?
Har du ikke andet i hovedet?
- Vi må tale sammen ordentligt. - Om hvad?
Om, hvordan Daniel skal tages.
Opdrages, om du vil.
Det har du allerede bestemt. Nu er ansvaret dit.
Røde voldsmænd, ud med jer.
De skal mærke, vi er stærke.
Og at opgørets tid er nær.
Kammerater, ud på gaden.
Smid dem ned fra barrikaden.
Kammerater, ud på gaden.
Fej nu bort marxismens pest.
Skal vi nu have det spektakel igen?
- Hvad er det for nogle? - Unge blomster fra vores parti, KU.
- Det er jo pæne mennesker. - Bare de vokser fra det der.
Vi kan køre med det samme.
Jeg skal til frokost hos min søster.
Jeg ville lokke dig til at genoptage en af vores gamle skikke.
Vi kunne starte med frokost i Skovpavillonen.
Nej. Maude har sammensat gæsterne, så jeg ikke kan skændes med nogen.
Det vanskelige familiemedlem … Hvad så med middag?
Nej, jeg bliver til den bitre ende. Møhgerne kommer.
Må man køre frøkenen til bestemmelsesstedet?
- Ja, siden du har sinket mig. - Tusind tak.
Goddag.
- Goddag. - Venter De på nogen?
- Næh, jeg skal til at køre. - Tag mig med.
- De ser så ensom ud. - Hvis De ikke har noget bedre for.
Jeg vil give frokost for de 14 kr.
Kun hvis jeg må betale.
Jeg vil nødig berøve en ung pige hendes penge til brudesko.
Hvorfor tog De hjem en måned før Deres bryllup?
Jeg skulle være taget hjem, da de knaldede Bernsteins vinduer.
De kom en aften, og min svigermor trak gardinerne for og sagde:
"Vi går ind i den anden stue."
Bernsteins, som stemte flyglet, var væk næste morgen.
Jaså.
Da skulle jeg være taget hjem, men mor ville ikke høre tale om det.
Der, hvor jeg lærte husholdning, havde vi en forvalter.
En aften blev han slået ned for at have råbt efter nazisterne.
Han hjalp en dreng, de sparkede i rendestenen.
Bagefter blev han anholdt.
- Jaså. - Godsejeren rørte ikke en finger.
Så pakkede jeg kufferten. Heinrich ankom i fuld uniform -
- og talte til mig, som om jeg ikke var rigtig vel forvaret.
"Her, lille Iben, går det bedst, hvis man passer sig selv."
"Auf Wiedersehen," sagde jeg så.
Han mødte op på banegården i Mainz.
Da toget begyndte at køre, ved De, hvad han så sagde?
Han løftede hånden og sagde 'Heil Hitler'.
Hvis du vender dig om … Ikke nu. Diskret.
Ved du, hvem der sidder der? Fru Skjold Hansens Iben.
Og ved du med hvem?
Nu forstår jeg bedre fru Skjold Hansen -
- når hun forbander den dag, pigebarnet kom hjem.
Værsgo. Whisky--soda til dr. Hansen.
- Hvad vil du have, Misse? - Bare lidt citronvand.
Vi skal jo snart gå … Mor, vil du også have citronvand?
- Næn, jeg vil have whisky. - Det sagde jeg også til mor.
Der er ikke noget så hyggeligt som en frokost her i huset.
- Skal jeg? - Nej, Laura er her.
- Den nye stuepige farer rundt. - Ja, det er tiden.
Telefon fra sygehuset til dr. Hansen.
- Dr. Hansen har aldrig fred. - Hvornår får vi middagsmad?
Vi har fået frokost.
Tante Møhge må blive til middag. Ikke, Maude?
- Jo, jo … Elisabeth bliver. - Ja, det ville være dejligt.
- Men vi har to krebinetter hjemme. - Jeg vil hellere spise her.
Det kunne jeg have sagt mig selv, da jeg så dem i formiddags.
At jeg ender min dag på sygehuset. De har indbragt de faldne krigere.
Der har været et slag i anlægget. DSU'erne holdt møde.
Så kom KU'erne og rev de røde faner ned. Undskyld mig.
Det er synd med de røde faner.
Når man tænker på, hvor smukt vores Dannebrog er …
Hvor er det rædselsfuldt, at de slås. Og så her i Korsbæk.
Det er måske ingen skade til, så vi kan se, hvad det drejer sig om.
Den flok bisser og bøller, der marcherede i formiddag.
- Er herskabet hjemme? - Øjeblik.
- Hvem var nu det? - Der står en af dem derude.
- Dem? - Dem, der trampede gennem gaden.
Han spørger efter herskabet.
Du kan sige til Laura, hvor mange vi bliver til middag.
- Er det dig, Gustav? - Kunne du ikke kende din svoger?
Det ville være en uforskammethed ikke at hilse på familien.
Det er Gustav.
- Hvad laver du her? - Slås for fædrelandet.
- Har han været i krig? - Det er vores lillebror Gustav.
Hans Christians gudmoder, fru Fernando Møhge.
Undskyld. Jeg kunne ikke genkende løjtnanten.
- Så jeg smak døren i. - Det ville jeg også have gjort.
Min storesøster har jeg længe skullet plukke en høne med.
- Hvordan er det, du er majet ud? - Soldatens hårde vilkår.
Du er løjtnant. Hvad har det med det der at gøre?
- Det er et bølleantræk. - Elisabeth …
Gustav er et fjols. Der har I beviset.
Det er mig imod at diskutere med en kvinde.
Men du har vist selv dummet dig. Vi læser også aviser i København.
- Lad os få det lidt hyggeligt. - Hvad har Gustav læst?
At du går ind for fosterfordrivelse. Min søster …
Jeg vil også nødig røbe for nogen, at du er min bror.
Han er jo din bror.
Som i klovnekostume tæver løs på deltagerne -
- i et lovligt politisk møde.
Du er jo ikke selv socialist.
Jeg foretrækker dem frem for den samling slapsvanse.
Slapsvanse? Vi nedlagde dem på stribe.
- Hvem? - De røde.
- Har han været i Rusland? - Nej, i anlægget.
Hvorfor har han så ikke bragt sine klæder i orden?
- Vil Gustav have noget at drikke? - Jeg trænger til en whiskysjus.
Så siger jeg til Laura, at vi bliver en til.
Det behøver du ikke. Jeg går. Tak for i dag.
Elisabeth?
- Elisabeth. - Befri mig for min familie.
Altid til tjeneste.
Vi spiser ude i dag. Pigen har fri. Det skal de jo have.
Stakkels Maude. Der sker altid noget.
Du egner dig bedst til selskab for to.
Jeg er lige ved at give dig ret.
Hvis du drejer dig langsomt … Nu sidder han med den anden.
Efterhånden tror man ikke sine egne øjne … i disse tider.